Prosoape.
Lord Miraz?
Aveți un fiu.
Cerul ne-a binecuvântat.
Îți știi ordinele.
Generale Glozelle?
Da, maiestate.
- Încă cinci minute. - În seara asta nu vom privi stelele.
Vino, trebuie să ne grăbim.
- Profesore, ce se întâmplă? - Mătușa ta a născut...
un băiat.
Vino.
Trebuie să te îndrepți spre pădure.
- Pădure? - Nu te vor urma acolo.
Mi-au trebuit mulți ani să găsesc asta.
Nu o folosi decât la moment de ananghie.
Te voi mai revedea?
Sper că da, prietene.
Mai am atât de multe să-ți spun.
Tot ceea ce ai cunoscut
e pe cale să se schimbe.
Acum, du-te.
Stai!
Un fiu! Un fiu! Doamna Prunaprismia
i-a oferit lordului Miraz un fiu!
- CRONICILE DIN NARNIA - PRINȚUL CASPIAN
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Care din voi, femei superstițioase, vrea să petreacă noaptea în celulă?
Ne-a văzut.
Ai grijă de el.
- Ai grijă, copile. - Îmi pare rău.
Ai grijă pe unde mergi.
Te duci la Saint Fimbars?
Așa este.
Eu merg la Casa Hendon.
Este peste drum.
Te-am văzut...
stând acolo singură.
Da, ei bine...
îmi place să fiu lăsată în pace.
Și mie.
Cum te cheamă?
- Phillis. - Susan!
Ai face bine să vii repede.
Edmund!
Opriți-vă!
Poartă-te ca la vârsta ta.
Cu plăcere.
Mă descurcam eu.
De data asta ce a mai fost?
- M-a împins. - Și așa l-ai lovit?
Nu. După ce m-a lovit au încercat să mă facă să-mi cer scuze.
Atunci l-am lovit.
Este așa de greu să treci mai departe?
Nu era nevoie.
Adică, nu te saturi să fii tratată ca un copil?
- Dar suntem copii. - Dar nu am fost întotdeauna
A trecut un an.
Cât se așteaptă să mai așteptăm?
Cred că a venit vremea să acceptăm că trăim aici.
Nu are rost să mai pretindem contrariul.
O, nu!
Prefă-te că vorbești cu mine.
Dar chiar vorbim.
Au!
Ceva m-a ciupit!
- Hei, termină. - Nu te ating.
Ce este asta?
- Pare a fi magie. - Repede, țineți-vă de mâini.
- Eu nu te țin de mână. - Doar fă-o.
Faceți loc!
Iată că vin!
Ed!
Ce este?
Unde credeți că suntem?
Tu unde crezi?
Nu știu. Nu-mi amintesc de ruine în Narnia.
Mă întreb cine a trăit aici?
Cred că noi.
Hei, acela este al meu
- de la tabla mea de șah. - Ce tablă de șah?
Nu aveam o tablă de șah din aur solid.
Nu se poate!
- Nu înțelegeți? - Ce?
Imaginați-vă pereți
și coloane acolo.
Și un acoperiș de sticlă.
Cair Paravel.
Așteptați maiestate.
- Nu este ceea ce credeți. - Atunci, ce este?
Nu suntem siguri.
Imposibil!
Am avertizat acest consiliu când ți-a pus încrederea în lordul Miraz.
- Vor fi consecințe. - Nu.
Nu-l putem acuza pe lordul protector fără probe.
Cât timp ne vom mai ascunde după această scuză?
Până când fiecare scaun din această încăpere va fi gol?
Lorzi ai consiliului, îmi cer scuze că am întârziat.
Nu știam că suntem în sesiune.
Nici nu încape îndoială, deoarece erai ocupat.
Maiestate,
încă de la moartea lui Caspian al IX-lea
te-ai comportat de parcă ai fi rege.
Și acum și prințul Caspian a dispărut.
Condoleanțele mele, Miraz.
Imaginați-vă, să vă pierdeți nepotul, moștenitorul de drept al tronului.
chiar în noaptea în care soția dvs. v-a binecuvântat cu un fiu.
Mulțumesc lord Sopespian
compasiunea dvs este bine primită în asemenea clipe.
Bănuiesc că ne puteți spune cum a avut loc o asemenea tragedie?
Aceasta este cea mai deranjantă veste dintre toate.
Cum preaiubitul nostru Caspian
a fost răpit
de narnieni.
Chiar ai depășit limita Miraz.
Te aștepți să stăm cu mâinile în sân în timp ce tu dai vina
pe personaje din basme?
Uitați lorzii mei
că odată Narnia era un tărâm sălbatic.
Creaturi de temut erau libere.
Strămoșii noștri și-au vărsat sângele
pentru a extermina acești viermi.
Sau cel puțin așa credeam.
Dar în timp ce noi ne împuținam între noi,
ei s-au înmulțit precum gândacii în locuri ascunse
devenind din ce în ce mai puternici,
privindu-ne,
așteptând să ne atace.
Și te întrebi de ce nu te placem?
Voi intenționa să ripostez
și chiar dacă voi tăia întreaga pădure,
vă asigur că-l voi găsi pe prințul Caspian și voi continua
ceea ce au început strămoșii noștri.
- Catapulte? - Poftim?
Acest lucru nu s-a întâmplat pur și simplu.
Cair Paravel a fost atacat.
Nu ai chibrituri, nu?
Nu, dar...
asta ar putea ajuta.
Puteai menționa asta mai devreme.
Nu-mi vine să cred. Încă mai este aici.
Eram așa înaltă.
Atunci erai mai în vârstă.
Presupun că 100 de ani mai târziu,
când erai tânără.
- Ce este? - Cornul meu.
Trebuie să-l fi uitat la așezare
în ziua în care ne-am întors.
Când Aslan își scoate colții,
iarna își dă duhul.
Iar când își scutură coama
se face primăvară din nou.
Toți pe care-i cunoșteam...
dl. Thomas, Castorii...
au dispărut cu toții.
Cred că a sosit clipa să aflăm ce s-a întâmplat.
Nu încetează să mă privească.
Atunci, nu te uita.
Aici e destul de departe.
Aruncați-l!
"Aruncați-l?"
Doar asta ai putut spune?
Un simplu "mulțumesc" este suficient.
Se descurcau de minune să mă înece fără ajutorul vostru.
Poate ar fi trebui să-i lăsăm.
De ce voiau să vă omoare?
Sunt tamarieni. Asta fac.
Talmarieni? În Narnia?
Unde ați fost în ultima sută de ani?
Este o poveste lungă.
Cred că glumești!
Voi sunteți?
Voi sunteți regii și reginele din trecut.
Eu sunt regele Petru, Magnificul.
Probabil fără ultima parte.
Probabil.
Ai fi surprins.
Nu ai vrea să faci asta, băiete.
Nu eu, ci el.
Edmond!
Ești bine, băiete?
Măi să fie!
Poate că acel corn a funcționat.
Ce corn?
Aceasta pâine e tare.
Atunci voi aduce niște supă.
- Ar trebui să-și revină în curând. - Nu cred că l-am lovit destul de tare.
Nikabrik este doar un copil.
Este un talmarian, nu un oarecare.
Spuneai că vei scăpa de el.
Nu, am spus că voi avea grijă de el.
Nu-l putem omorî acum.
Doar ce i-am bandajat capul.
Ar fi ca și cum ți-ai asasina un oaspete.
Și cum crezi că-și tratează prietenii lui oaspeții?
Duncan știa ce face.
Nu e vina băiatului.
Termină!
- Opriți-vă! - Nu!
Ți-am spus că trebuia să-l fi omorât când aveam ocazia.
- Știi de ce nu putem. - Dacă e să votăm,
- eu votez ca el. - Nu-l putem lăsa să plece.
- Ne-a văzut. - Nikabrik, ajunge!
sau trebuie să stau din nou pe capul tău?
Și tu,
uite ce m-ai făcut să fac.
M-am chinuit jumătate de dimineață la acea supă.
Ce ești?
Știi, este amuzant că întrebi asta.
Credeam că oamenii recunosc un bursuc când văd unul.
Nu, mă refer că...
sunteți narnieni.
Ar trebui să fiți exterminați.
Ne pare rău să te dezamăgim.
Poftim.
Încă mai este caldă.
De când suntem ospitalieri cu soldații talmarian?
Nu sunt soldat.
Sunt prințul Caspian al X-lea.
Ce cauți aici?
Fug.
Unchiul meu întotdeauna mi-a dorit tronul.
Cred că...
am trăit așa de mult deoarece nu avea un moștenitor.
- Asta schimbă lucrurile. - Da.
Asta înseamnă că nu va trebui să te omorâm noi.
Ai dreptate.
Unde te duci?
Unchiul meu nu se va opri până nu sunt mort.
Dar nu poți pleca. Ești menit să ne salvezi.
Nu știi ce este acesta?
Ai o bibliotecă pe cinste.
Căutați ceva anume, domnul meu?
Cred că deja am găsit ceea ce caut
în unul din soldații mei.
Ce știi de cornul reginei Susan?
Se spune că este magic.
Magic?
Narnienii cred că pot chema regii și reginele din trecut.
Cel puțin așa spune superstiția.
Și ce știe Caspian
de această superstiție?
Domnul meu să mă scuze că i-am menționat povești din trecut.
Am și făcut-o.
Voi spune asta.
Dacă Caspian știe de magie
lordul meu, aveți toate motivele să fiți neliniștit.
Mai întâi prințul,
acum tutorele lui.
Membrii casei nu sunt în siguranță.
Nici unul dintre noi.
Acestea sunt cuvinte periculoase Lord Sopespian.
Dar trăim în vremuri periculoase, generale.
În felul în care îți alegi cuvintele, așa îți alegi și prieteni.
Cât timp până podul va fi terminat?
- Construcția continuă conform planului. - Nu este îndeajuns de bine.
Vreau ca armata să mea să traverseze râul acum.
Pot să vă sugerez să contribuiți și dvs. cu niște oameni?
Îmi folosesc toți oameni pe care-i am la dispoziție.
Asta ar fi înțelept de ținut minte!
Du-te la Beluna. Ia câți oameni ai nevoie.
Trebuie să ajungem la Caspen înaintea lor.
- Ei, milord? - E timpul să mai înveți niște istorie.
De ce stau nemișcați?
Sunt copaci... La ce te așteptai?
Obișnuiau să danseze.
A trecut mult timp după ce ați plecat când ne-au invadat tamarienii.
Cei care au supraviețuit s-au retras în pădure.
Și copacii...
s-au închis atât de adânc în ei că nu am mai zis nimic de atunci.
Nu înțeleg... Cum s-a putut întâmpla așa ceva?
Aslan...
Cred că ne-a abandonat după ce ați plecat.
Nu am vrut să plecăm.
Nu mai are niciun rost acum.
Du-ne la narnieni și va avea.
Bună.
E în regulă, suntem prieteni.
Nu mișca, maiestate!
Las-o în pace!
Trage Susan, trage!
De ce nu s-a oprit?
Bănuiesc că îi era foame.
Mulțumesc.
Era sălbatic.
Nu cred că putea să vorbească deloc.
Copacii au închis destul de mult animalele.
Asta a devenit.
S-ar putea ca acum Narnia să vi se pară mai sălbatică ca înainte.
Pot să vă aud.
Cred că ar trebui să-i așteptăm pe regii și reginele noștri.
Bine, pleacă!
Vezi dacă și ceilalți vor fi la fel de înțelegători.
Sau poate că vom veni cu tine.
Vreau să văd cum te vei explica în fața minotaurilor.
Minotauri?
- Sunt reali? - Și foarte temperamentali.
Unde mai pui...
că sunt uriași.
Dar centauri?
- Și ei mai există? - Probabil că centauri vor fi de partea ta.
Dar nu-ți pot spune ce vor face ceilalți.
Dar Aslan?
De unde știi atât de multe despre noi?
- Din istorisiri. - Stai o clipă.
Tatăl tău ți-a povestit despre Narnia?
Nu, profesorul meu a făcut asta.
Îmi pare, dar astea sunt genul de întrebări care nu trebuie puse.
- Ce este? - Simt miros de om.
- Vorbești de el? - Nu, de ei!
Acolo sunt!
Fugiți!
- O, nu! - Așteaptă, mă duc eu!
Ia-o și pleacă! E mai important decât mine.
Du-l de aici.
Spune-ți ultimele cuvinte, talmarianule!
Ești un șoarece.
Mă așteptam la ceva puțin mai original.
Ridică-ți sabia!
- Nu, mersi. - Ridic-o!
Nu mă voi lupta cu un om neînarmat.
Motiv pentru care voi trăi mai mult dacă aleg să nu mă lupt
cu tine nobile șoarece.
Am spus că nu mă voi lupta cu tine,
dar nu am spus că te voi lăsa în viață!
Reepicheep!
- Bagă-ți sabia în teacă! - Trufflehunter?
Sper că ai un motiv foarte bun pentru această întrerupere.
- Nu, nu are, poți să continui. - El este cel care a suflat în corn.
- Ce? - Atunci, lăsați-l să-l aducă.
El este motiv pentru care ne-am întâlnit.
Nu îmi amintesc acest drum.
Asta e problema cu fetele. Nu pot memora hărți.
Mi-aș fi dorit să-l asculte pe PLA de la început.
- PLA? - Prieten la ananghie.
Nu mă luați peste picior, nu-i așa?
Nu m-am rătăcit.
Nu...
Doar că mergi în direcția greșită.
Lordul Caspian este în Shattered Woods,
iar cel mai scurt drum este prin vadul râului.
Dar dacă nu mă înșel nu este niciun văd prin părțile astea.
Ceea ce dovedește că... te înșeli.
Vezi, timpul a schimbat solul.
Mai taci!
- Este vreo metodă de coborâre? - Da, poți să te arunci.
Cel puțin nu ne-am rătăcit.
Este un fort lângă Beruna.
- Cum stai cu înotatul? - Mai bine decât mersul pe jos.
Aslan?
E Aslan, e Aslan! E acolo!
Nu puteți vede? E chiar...
acolo.
Poți să-l vezi și acum?
Nu sunt nebună, era acolo. Vrea să-l urmăm.
Sunt sigură că mai sunt și alți lei în această pădure.
La fel ca și ursul acela.
Cred că-l recunosc pe Aslan când îl văd.
Nu voi sări de pe o stâncă pentru cineva care nu există.
Data trecută nici eu nu am crezut că nu există
și am părut penibil.
Dar atunci eu de ce nu l-am văzut?
Poate nu te uitai unde trebuie.
Îmi pare rău Lu.
Acest corn este încă ceva ce au furat de la noi.
- Nu am furat nimic. - Nu ai furat nimic?
Îți fac o listă întreagă cu tot ce ai furat!
Du-te acasă!
O să-l bat!
Voi mă acuzați pentru ce a făcut poporul meu.
Te acuzăm...
și te pedepsim.
Asta e o glumă bună, venită din partea ta, piticule.
Sau ai uitat că cei de-un neam cu tine au luptat alături de Vrăjitoarea Albă?
Și am face-o bucuroși din nou dacă am scăpa de acești barbari.
Dar nu-ți stă ție în puteri s-o aduci înapoi.
Sau sugerați ca acest băiat să meargă și împotriva lui Aslan.
Poate că unii ați uitat,
dar noi bursucii ne amintim bine
că Narnia nu a avut niciodată dreptate
exceptând atunci când au venit copii lui Adam.
Dar e un telmarian. De ce l-am vrea drept regele nostru?
Pentru că vă pot ajuta.
Dincolo de aceste păduri, eu sunt prinț.
Telmarinienii mi-au luat ce era de al meu de drept.
Ajutați-mă să îmi cer dreptul și pot aduce pacea între noi.
Este adevărat...
Timpul se potrivește.
Eu privesc cerul,
pentru că este al meu de privit,
la fel cum darul bursucilor este să-și amintească.
Tava, lordul victoriei
și Alambil, doamna păcii,
au venit împreună din înaltul cerului.
Acum el, fiul lui Adam a venit la noi,
să ne ofere înapoi a noastră libertate.
Este posibil așa ceva?
Chiar crezi ca va fi pace? Adică, adică pe bune?
Până acum 2 zile,
nici nu credeam că există animale vorbitoare,
pitici și centauri.
Dar sunteți aici...
Într-un număr așa de mare încât noi talamrinienii nici nu ne închipuim.
Aceast corn, acest corn magic sau nu...
ne-a adus împreună.
Și numai împreună avem șansa să luăm înapoi ce-i al nostru.
Dacă tu ne vei conduce,
atunci eu și fii mei
îți oferim săbiile noastre.
Iar noi îți oferim viețiile noastre.
Necondiționat.
Și noi nu vom fi mult în urmă.
Dacă vrem să fim pregătiți trebuie pentru ei
să găsim repede arme și soldați.
Sunt sigur că vor veni aici în curând.
Poate acesta nu a fost cel mei bun drum.
Mai exact unde zici că l-ai văzut pe Aslan?
Când o să începeți să vă purtați ca niște adulți?
Nu cred că l-am văzut, ci chiar l-am văzut.
Eu sunt adult.
Era chiar...
Lucy!
...aici.
Lucy, ești trează?
De ce crezi că eu nu l-am văzut pe Aslan?
M-ai crezut?
Trebuia să traversăm trecătoarea.
Poate că nu voia asta.
Mereu ai știut că ne vom întoarce aici, nu-i așa?
Am sperat.
Chiar când mă obișnuisem cu ideea de a trăi în Anglia.
Dar voiai să fim aici, nu-i așa?
În cele din urmă.
Aslan!
Mi-ai lipsit așa de mult.
- Ai crescut! - La fel cum ai crescut și tu.
Unde ai fost?
De ce nu ai venit să ne ajuți?
Lucrurile nu se întâmplă de două ori la fel, draga mea.
Susan, trezește-te.
Sunt acolo.
Cum sunt?
Trezește-te.
Aslan?
Peter, oprește-te!
- Prinț Caspian? - Da?
Și cine ești tu?
Peter!
Tu ești regele Petru?
- Cred că tu ne-ai chemat? - Da, dar...
Credeam că ești mai în vârstă.
- Dacă vrei venim peste câțiva ani? - Nu!
Nu, e în regulă, doar că...
nu sunteți cum mi-am imaginat eu.
Nici tu nu ești.
Un dușman comun unește și cei mai vechi dușmani.
Am așteptat cu nerăbdare întoarcerea maiestăților voastre.
Inimile și săbiile noastre sunt la dispoziția dvs.
Dumnezeule, e așa de drăguț.
Cine a spus asta?
Scuze.
Maiestate, cu cel mai mare respect.
Dar cred că, curajos, brav sau neînfricat
s-ar potrivi mai bine.
Și nimic altceva.
- Măcar unii dintre voi mânuiți o spada. - Aveți dreptate.
Și recent am folosit-o pentru a procura arme pentru armata dvs.
Bine.
Pentru că vom avea nevoie de fiecare sabie.
Probabil că o vrei pe a ta înapoi.
Cât de mult au luat?
Suficiente arme și armuri pentru două regimente.
Dar...este mai mult.
Ai avut dreptate să te temi de păduri.
X?
Caspian?
- Mortul. - Care vă sunt ordinele, maiestate?
- Vina este a mea. - Știu.
Spune-mi generale,
câți oameni ai pierdut?
- Nici unul, milord. - Nici unul?
Se mișcau ca stafiile în umbrele nopții.
Nici nu i-am văzut.
Atunci cum explici numărul oamenilor răniți?
Am întrebat,
câți oameni au fost uciși în timpul acestui atac sângeros narnian?
În care tu, ai fost un supraviețuitor norocos,
generale?
Câți?
Trei.
Îmi cer scuze, Lord Sopespian.
Caspian nu este o victimă în acest atac sălbatic.
Se pare că Narnia are nevoie de un nou rege.
Și... cum e?
...sunt încăpățânați ca și măgarii dimineața.
Deci îl placi?
Destul de mult.
Poate nu este cea ce credeai dar...
se poate apăra.
Peter!
Cred că vrei să vezi asta.
Suntem noi!
Ce este locul ăsta?
Nu știți?
Trebuie să știe ce face.
Cred că acum depinde de noi.
E doar o chestiune de timp.
Mașinile de luptă ale lui Miraz și oamenii lui sunt pe drum.
Adică acei oameni nu-i protejează castelul.
Ce propuneți să facem, maiestate?
- Trebuie să... - Să nu mai fugim!
Singura noastră șansp este să atacăm înaintea lor.
Dar asta e nebunie curată. Nimeni nu a cucerit vreodată castelul ăla!
Pentru toate există un început.
- Vom avea elementul surpriză. - Dar aici avem avantaje.
Dacă săpăm în continuare probabil că putem rezista un timp nelimitat.
Eu simt că suntem mai în siguranță sub pământ.
Apreciez ce ai făcut aici,
dar asta nu e o fortăreață.
Este un mormânt.
Da, iar ei așteaptă să murim de foame.
- Am putea să adunăm nuci. - Da, și să le aruncăm la talmarieni.
- Taci. - Cred că știi de ce stă acolo.
Dacă îți duc trupele acolo, poți să alungi paznicii?
Sau voi muri încercând.
De asta mi-e teamă.
Ce-ai spus?
Toți ne purtăm de parcă am avea doar două posibilități.
Aici jos sau acolo.
- Nu ai fost atentă, Lu. - Nu, tu nu ai fost atent.
Ai uitat cine a învins-o cu adevărat pe Vrajitoarea Albă, Peter.
Cred că l-am așteptat suficient pe Aslan.
Profesore!
Trebuie să-l găsim.
Nu ai timp. Trebuie să deschizi poarta.
Nici tu nici eu nu am fi aici dacă nu ar fi fost el.
Noi doi ne putem ocupa de Miraz.
Și eu tot pot să ajung la poarta la timp.
Da, sunt un șoarece.
Așteptam pe cineva... mai înalt.
Uite cine vorbește.
Ai vrut să faci o glumă?
Încă 5 minute.
Ce faci aici?
Nu te-am ajutat să evadezi ca să te întorci.
Trebuie să ieși înainte ca Miraz să afle că ești aici.
Va afla destul de curând.
Îi oferim celula ta.
Nu-l subestima pe Miraz, așa cum a făcut tatăl tău.
Despre ce vorbești?
Îmi pare rău.
Ce bine că ești în siguranță.
Ridică-te!
- Caspian... - Rămâi acolo.
- Ce faci? - Cred că e evident, draga mea.
Unii ar putea considera asta o purtare necuviincioasă.
Asta nu te-a oprit pe tine.
Dar tu nu ești ca mine, nu-i așa?
E trist. E prima dată când capeți curaj și îl irosești.
Pune sabia jos, Caspian.
- Nu vreau să fac asta. - Nici noi nu vrem.
Trebuia să fie un loc privat.
Ce faci? Trebuia să fii la poartă.
Nu. În seara asta vreau să aflu adevărul.
Mi-ai omorât tatăl?
Acum poți s-o faci.
Ai spus că fratele tău a murit în somn.
A fost oarecum adevărat.
Caspian, asta nu va îmbunătăți lucrurile.
Noi talmarienii nu am fi avut nimic dacă nu am fi luat.
Tatăl tău știa la fel de bine ca oricine.
Cum ai putut?
Pentru același motiv pentru care tu vei trage.
Pentru fiul nostru.
- Oprește-te. - Stai unde ești.
Trebuie să te hotărăști, draga mea.
Vrei ca fiul nostru să fie rege,
sau vrei să ajungă asemeni lui Caspian...
Fără tată!
- Nu! - Caspian!
Asta ce ar trebui să însemne?
Peter!
Trupele noastre sunt afară. Haide!
- Semnalează trupele - Sunt puțin ocupat, Pet.
Peter, e prea târziu. Trebuie să ne retragem.
Nu, încă pot face asta.
Ajută-mă.
Pentru cine faci asta?
Haide!
Pentru Narnia!
Închide acea poartă.
Retragerea!
Trebuie să ne retragem. Acum!
Plecați de aici. Acum!
Spre poartă!
Caspian!
Duceți-vă! Acum.
Retragerea!
Dă ordinul.
Oamenii mei sunt încă acolo.
Retragerea!
Acum!